Чутли́вість — одна із основних функцій нервової системи, яка полягає у здатності організму сприймати рецепторами й усвідомлювати подразнення від навколишнього середовища та внутрішніх органів. Тобто, поняття чутливість є складовою частиною більш широкого поняття рецепція, до якого крім усвідомленої інформації входить також інформація від автономної нервової системи.
За кожен вид чутливості відповідає окремий аналізатор, який складається з рецепторів, провідних шляхів та відповідної зони кори головного мозку. Аналізатори поділяються на дві групи:
Зовнішні (екстероцептивні):
Внутрішні (інтероцептивні):
Класифікація чутливості
Чутливість поділяють на загальну (просту) та складну.
Загальна чутливість, залежно від місця розташування рецепторів поділяється на:
- поверхневу (екстероцептивна) — шкіра, слизові
- глибоку (пропріоцептивна) — м'язи, зв'язки, суглоби
- м'язово-суглобове відчуття
- відчуття тиску і ваги
- вібраційна чутливість
- кінестетичне відчуття — визначення напрямку руху шкірної складки
- внутрішню (інтероцептивна) — внутрішні органи
До складних видів чутливості належать:
- стереогноз — здатність пізнавати предмети шляхом обмацування
- двомірно-просторове відчуття — здатність із заплющеними очима розпізнати фігуру (буква, цифра), що накреслюється на шкірі
- відчуття дискримінації — здатність сприймати відокремлено два подразника, що наносяться одночасно
Види порушень чутливості
Розрізняють кількісні та якісні порушення чутливості.
До кількісних належать:
До якісних належать:
Чутливість в біології
Деякі біологічні види здатні відчувати подразники, до яких людський організм нечутливий:
- Магніторецепція (деякі акули)
- Електрорепція (деякі види риб та земноводних)
- Ехолокація (дельфіни, кажани)
Див. також
Джерела
- Нервові хвороби/С. М. Віничук, Є. Г. Дубенко, Є. Л. Мачерет та ін.; За ред. С. М. Віничука, Є. Г. Дубенка. — К.:Здоров'я, 2001. — 696 с. ISBN 5-311-01224-2 Ст.20-25.
![]() |
Це незавершена стаття з медицини. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |