Стоні | |
---|---|
Накода, Накота, Ісґа | |
![]() Поширення мови стоні | |
Поширена в | Канада |
Етнічність | Накота: Стоні |
Носії | 3200 |
Офіційний статус | |
Коди мови | |
ISO 639-1 | sto |
ISO 639-3 | sto |
Стоні — також накота, накода, ісґа, раніше — асінібойн Альберти — мова з дакотської підгрупи сіуанських мов.[1] Дакотські мови складають діалектний континуум, що складається з мов санте-сіссетон, янктон-янктонай (дакота), тетон (лакота), ассінібойн та стоні.[2]
Стоні є найбільш лінгвістично розбіжним з дакотських діалектів[3] і був описаний як «на межі стати окремою мовою». Стоні — єдиний сиуанський народ, який повністю живе в Канаді[2], а мовою стоні говорять п'ять груп в Альберті.[4][3]
Офіційні мовні опитування не проводились для жодної громади, де розмовляють стоні, але нею ймовірно розмовляють кілька тисяч людей, насамперед у громаді Морлі.[5]
Зв'язок з асінібойн
Найближчий мовний родич стоні — асінібойн.[6] Їх часто плутають один з одним через їх тісний історичний та мовний зв'язок, але вони взаємно не зрозумілі.[1] Стоні або розвинувся з асінібойна, або обидві мови розвинулися з одного загального мови-предка.[5][7]
Фонологія
На стоні було зроблено дуже мало мовної документації та описових досліджень. Однак варіанти стоні демонструють широку фонологічну схожість з деякими важливими розбіжностями.
Наприклад, такі фонеми зустрічаються в стоуні громади Морлі, якою розмовляють у резервації Морлі:
Губно-губні | Ясенні | Заясенні | Палатальні | Задньо-язикові | Глоткові | Гортанні | ||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Проривні | глухі | p | t | k | ||||
дзвінкі | b | d | g | |||||
Африкати | глухі | t͡ʃ | ||||||
дзвінкі | d͡ʒ | |||||||
Фрикативні | глухі | s | ʃ | ħ | h | |||
дзвінкі | z | ʒ | ʕ | |||||
Носові | m | n | ||||||
Апроксиманти | w | j |
Передні | Центральні | Задні | |
---|---|---|---|
Високі | i, ĩ | u, ũ | |
Середні | е | о | |
Низькі | a, ã |
Для порівняння, ось ці фонеми характеризують стоні, якою розмовляють в Алексіс Накота Сіу, де підтримується загальний сиуанський тристоронній контраст[9] між рівними, аспірованими та викидними проривними:
Губні | Зубні | Піднебінні | Задньоязичні | Глоткові | Гортанні | |
---|---|---|---|---|---|---|
Проривні | p, pʰ, pʼ | t, tʰ, tʼ | k, kʰ, kʼ | ʔ | ||
Африкати | t͡ʃ, t͡ʃʰ, t͡ʃʼ | |||||
Фрикативи | s, z | ʃ, ʒ | x, ɣ | h | ||
Носові | m | n | ||||
Напівголосні | w | j |
Варто зауважити, що стоні Алексіс має інноваційну довжину голосних, що не зустрічається в інших дакотанських діалектах.[10] Алексіс стоні також має довгі і носові середні голосні звуки:[7]
Передні | Центральні | Задні | |
---|---|---|---|
Високі | i, ī, ĩ | u, ū, ũ | |
Середні | е, ē, ẽ | o, ō, õ | |
Низькі | a, ā, ã |
Приклади слів (включно цифрами)
- Один — Wazhi
- Два — Nûm
- Три — Yamnî
- Четверо — Ktusa
- П'ять — Zaptâ
- Чоловік — Wîca
- Жінка — Wîyâ
- Сонце — Wa
- Місяць — Hâwi
- Вода — Mini
Фонетичні відмінності від інших дакотських мов
Наступна таблиця показує деякі основні фонетичні відмінності між стоні, асінібойн та трьома діалектами (лакота, янктон-янктонай та санте-сіссетон) мови сіу.[11][2]
Сіу | Асінібойн | Стоні | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Лакота | Західна Дакота | Східна Дакота | значення | ||||
янктонай | янктон | сісетон | санте | ||||
Lakȟóta | Dakȟóta | Dakhóta | Nakhóta | Nakhóda | самоназва | ||
lowáŋ | dowáŋ | dowáŋ | nowáŋ | співати | |||
ló | dó | dó | nó | твердження | |||
čísčila | čísčina | čístina | čúsina | čúsin | малий | ||
hokšíla | hokšína | hokšína | hokšída | hokšína | hokšín | хлопчик | |
gnayáŋ | gnayáŋ | knayáŋ | hnayáŋ | knayáŋ | hna | обманювати | |
glépa | gdépa | kdépa | hdépa | knépa | hnéba | блювота | |
kigná | kigná | kikná | kihná | kikná | gihná | заспокоїти | |
slayá | sdayá | sdayá | snayá | snayá | змащувати | ||
wičháša | wičháša | wičhášta | wičhášta | wičhá | чоловік | ||
kibléza | kibdéza | kibdéza | kimnéza | gimnéza | тверезіти | ||
yatkáŋ | yatkáŋ | yatkáŋ | yatkáŋ | yatkáŋ | пити | ||
hé | hé | hé | žé | žé | той |
Список літератури
- ↑ а б Parks, Douglas R.; Rankin, Robert L. (2001). Siouan languages. У DeMaille, Raymond J.; Sturtevant, William C. (ред.). Handbook of North American Indians, Volume 13: Plains. Washington, D.C.: Smithsonian Institution. с. 94—114.
- ↑ а б в Parks, Douglas R.; DeMallie, Raymond J. (1992). Sioux, Assiniboine, and Stoney Dialects: A Classification. Anthropological Linguistics. 34 (1/4): 233—255. JSTOR 30028376.
- ↑ а б Taylor, Alan R. (1981). Variation in Canadian Assiniboine. Siouan and Caddoan Linguistics Newsletter.
- ↑ Andersen, Raoul R. (1968). An inquiry into the political and economic structures of the Alexis band of Wood Stoney Indians, 1880-1964. Columbia: University of Missouri PhD dissertation.
- ↑ а б Cook, Eung-Do; Owens, Camille C. (1991). Conservative and innovative features in Alexis Stoney. Papers from the American Indian languages conferences held at the University of California, Santa Cruz, July and August 1991.: 135—146.
- ↑ DeMallie, Raymond; Miller, David Reed (2001). Assiniboine. У DeMaille, Raymond J.; Sturtevant, William C. (ред.). Handbook of North American Indians, Volume 13: Plains. Washington, D.C.: Smithsonian Institution. с. 572—595.
- ↑ а б в г Erdman, Corrie Lee Rhyasen (1997). Stress in Stoney. Calgary: University of Calgary MA thesis.
- ↑ а б Bellam, Ernest Jay (1975). Studies in Stoney phonology and morphology. Calgary: University of Calgary MA thesis.
- ↑ Parks, Douglas R.; Rankin, Robert L. (2001). Siouan languages. У DeMaille, Raymond J.; Sturtevant, William C. (ред.). Handbook of North American Indians, Volume 13: Plains. Washington, D.C.: Smithsonian Institution. с. 94—114.
- ↑ Cook, Eung-Do; Owens, Camille C. (1991). Conservative and innovative features in Alexis Stoney. Papers from the American Indian languages conferences held at the University of California, Santa Cruz, July and August 1991: 135—146.
- ↑ Ullrich, Jan (2008). New Lakota Dictionary (Incorporating the Dakota Dialects of Yankton-Yanktonai and Santee-Sisseton). Lakota Language Consortium. с. 4. ISBN 0-9761082-9-1. To be precise, Ullrich states that Stoney «is completely unintelligible to Lakota and Dakota speakers», while Assiniboine is not comprehensible to them, «unless they have been exposed to it extensively» (p. 2).