Сесіл Тейлор | |
---|---|
англ. Cecil Taylor | |
![]() | |
Ім'я при народженні | англ. Cecil Percival Taylor |
Народився | 25 березня 1929[4] Нью-Йорк, Нью-Йорк[5] |
Помер | 5 квітня 2018[1][2][3] (89 років) Нью-Йорк, Нью-Йорк[6] |
Країна | ![]() |
Національність | афроамериканці[7][5] |
Діяльність | класичний піаніст, поет, композитор, письменник, jazz pianist |
Alma mater | Консерваторія Нової Англіїd і New York College of Musicd |
Знання мов | англійська |
Заклад | Antioch Colleged |
Членство | Cecil Taylor Quintetd, The Cecil Taylor Quartetd, Cecil Taylor Ensembled, The Cecil Taylor Unitd і Cecil Taylor Feel Triod |
Роки активності | 1956 — 5 квітня 2018 |
Жанр | джаз і авангардна музика[8] |
Нагороди | |
IMDb | ID 0852100 |
Сайт | cecil-taylor.com |
|
Сесіл Персіваль Тейлор (англ. Cecil Percival Taylor, 15 березня (або 25 березня) 1929, Нью-Йорк, США — 5 квітня 2018) — американський піаніст і поет[9]. Відомий як один з піонерів фрі-джазу. Його музика характеризується особливою енергетикою, імпровізаціями, частим використанням кластерних акордів, і складною поліритмії. Його техніка гри на фортепіано має щось спільне з технікою гри на ударних інструментах, яку іноді описують як «вісімдесят вісім настроєних барабанів» (по числу клавіш на стандартній фортепіано)[10].
Здобув освіту в Нью-Йоркському Музичному Коледжі та Консерваторії Нової Англії. Свої перші кроки на професійній ниві Сесіл Тейлор зробив у невеликому колективі грав у стилі ритм-н-блюз і свінг на початку 50-х. У 1956 році він разом з сопрано-саксофоністом Стівом Лейсі сформував власний колектив.
Перший альбом Сесіла Тейлора Jazz Advance вийшов 1956 року. Альбом здобув позитивну оцінку британського критика Річарда Кука (Richard Cook[en]) і шотландського критика Браяна Мортона (Brian Morton (Scottish writer)[en]) у джаз-енциклопедії «Penguin Guide to Jazz».
У 1958 році Сесіл Тейлор почав співпрацю з музикантом Джоном Колтрейном.
Протягом 1950-х і 1960-х музика Сесіла Тейлора ставала дедалі складнішою й відходила від традиційного джазу. У цей час у музиканта виникають проблеми з організацією концертів, клуби, що запрошували його виступати не отримували прибутки від подібних виступів[11]. Сесіл Тейлор продовжує записуватися, хоч і нерегулярно. У цей період створено альбом Unit Structures (1966 р.) Деякі альбоми, такі як Nefertiti the Beautiful One Has Come залишалися не виданими протягом багатьох років.
З 1961 року Сесіл Тейлор починає спільну роботу з альт-саксофоністом Джиммі Лионсом (Jimmy Lyons[en]). Робота з Джиммі Лионсом стала важливим етапом кар'єри музиканта. Тейлор, Ліонс, і барабанщик Санні Маррей (Sunny Murray[en]) (і, пізніше, Ендрю Курилл (Andrew Cyrille[en])) сформували ядро колективу «The Unit».
Сесіл Тейлор почав давати сольні концерти на початку 1970-х. Деякі з цих концертів були видані як альбоми Indent (1973 р.), Spring of Two Blue-J s (1973 р.) (частина альбому)[12], Silent Tongues (1974 р.), Garden (1982 р.), For Olim (1987 р.), Erzulie Maketh Scent (1989 р.) і The Tree of Life (1998 р.).
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f1/Cecil_taylor_E5122329-2.jpg/300px-Cecil_taylor_E5122329-2.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e6/Taylor_Cecil_moersfestival_120508.jpg/338px-Taylor_Cecil_moersfestival_120508.jpg)
Основні альбоми Сесіла Тейлора:
- Jazz Advance, 1956 р.
- At Newport, 1958 р.
- Looking Ahead!, 1958 р.
- Stereo Drive (также изданный как Hard Driving Jazz и Coltrane Time), 1958 р.
- Love for Sale, 1959 р.
- The World of Cecil Taylor 1960 р.
- Air 1960 р.
- Cell Walk for Celeste, 1961 р.
- Jumpin' Punkins, 1961 р.
- New York City R&B (with Buell Neidlinger), 1961 р.
- Into the Hot, 1961 р. (некоторые треки также изданы как Mixed)
- Nefertiti the Beautiful One Has Come, 1962 р.
- Unit Structures, 1966 р.
- Conquistador!, 1966 р.
- Student Studies (также изданный как The Great Paris Concert), 1966 р.
- Praxis, 1968 р.
- The Great Concert of Cecil Taylor (также изданный как Nuits de la Fondation Maeght), 1969 р.
- Indent, 1973 р.
- Akisakila, 1973 р.
- Solo, 1973 р.
- Spring of Two Blue J's, 1973 р.
- Silent Tongues, 1974 р.
- Dark to Themselves, 1976 р.
- Air Above Mountains, 1976 р.
- Cecil Taylor Unit, 1978 р.
- 3 Phasis, 1978 р.
- Live in the Black Forest, 1978 р.
- One Too Many Salty Swift and Not Goodbye, 1978 г.
- It is in the Brewing Luminous, 1980 г.
- Fly! Fly! Fly! Fly! Fly!, 1980 г.
- The Eighth, 1981 г.
- Garden, 1981 г.
- Winged Serpent (Sliding Quadrants), 1984 г.
- Iwontunwonsi, 1986 г.
- Amewa, 1986 г.
- For Olim, 1986 г.
- Olu Iwa, 1986 г.
- Live in Bologna, 1987 г.
- Live in Vienna, 1987 г.
- Tzotzil/Mummers/Tzotzil, 1987 г.
- Chinampas, 1987 г.
- Riobec — Сесил Тэйлор и Günter Sommer, 1988 г.
- In East Berlin, 1988 г.
- Regalia — Сесил Тэйлор и Paul Lovens, 1988 г.
- The Hearth, 1988 г.
- Alms/Tiergarten (Spree), 1988 г.
- Remembrance, 1988 г.
- Pleistozaen Mit Wasser, 1988 г.
- Spots, Circles, and Fantasy, 1988 г.
- Legba Crossing, 1988 г.
- Erzulie Maketh Scent, 1988 г.
- Leaf Palm Hand, 1988 г.
- In Florescence, 1989 г.
- Looking (Berlin Version) Solo, 1989 г.
- Looking (Berlin Version) The Feel Trio, 1989 г.
- Looking (Berlin Version) Corona, 1989 г.
- Celebrated Blazons, 1990 г.
- 2Ts for a Lovely T, 1990 г.
- Double Holy House, 1990 г.
- Nailed, 1990 г.
- Melancholy — Сесил Тэйлор, Harri Sjöström, Evan Parker, Barry Guy, Wolfgang Fuchs
- The Tree of Life, 1991 г.
- Always a Pleasure, 1993 г.
- Almeda — Сесил Тэйлор, Harri Sjöström 1996 г.
- The Light of Corona — Сесил Тэйлор, Harri Sjöström 1996 г.
- Qu’a: Live at the Iridium, vol. 1 & 2 — Сесил Тэйлор, Harri Sjöström 1998 г.
- Algonquin, 1998 г.
- Incarnation, 1999 г.
- The Willisau Concert, 2000 г.
- Complicité, 2001 г.
- Taylor/Dixon/Oxley, 2002 г.
- Two T’s for a Lovely T, 2003 г.
- The Owner of the River Bank, 2004 г.
Альбоми, в запису яких Сесіл Тейлор брав участь як запрошений музикант:
- Jazz Composer's Orchestra: The Jazz Composer's Orchestra, 1968 р. (Тейлор брав участь у створенні двох треків)
- Friedrich Gulda: Nachricht vom Lande, 1976 р. (Тейлор брав участь у створенні трьох треків)
- Mary Lou Williams: Embraced, 1977 р.
- Tony Williams: Joy of Flying, 1978 р.
- Historic Concerts (with Max Roach), 1979 р.
- Art Ensemble of Chicago: Thelonious Sphere Monk, 1990 р. (Тейлор брав участь у створенні трьох треків)
- ↑ а б https://pantheon.world/profile/person/Cecil_Taylor
- ↑ а б Енциклопедія Брокгауз
- ↑ а б Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ Gran Enciclopèdia Catalana — Grup Enciclopèdia, 1968.
- ↑ а б Southern E. Biographical Dictionary of Afro-American and African Musicians — Greenwood Publishing Group, 1982.
- ↑ https://elpais.com/cultura/2018/04/06/actualidad/1523006133_515017.html
- ↑ BlackPast.org — 2004.
- ↑ Montreux Jazz Festival Database
- ↑ Yanow, Scott (2008).
- ↑ Wilmer, Val (1977). As Serious As Your Life: The Story of the New Jazz. Quartet. с. 45. ISBN 0704331640.
- ↑ Spellman, A. B. (1985 originally 1966). Four Lives in the Bebop Business. Limelight. ISBN 0-87910-042-7.
- ↑ Cecil Taylor @ Frederator Blogs. Архів оригіналу за 21 червня 2012. Процитовано 15 лютого 2012.
- Народились 25 березня
- Народились 1929
- Уродженці Нью-Йорка
- Померли 5 квітня
- Померли 2018
- Померли в Нью-Йорку
- Лауреати стипендії Мак-Артура
- Отримувачі гранту Ґуґґенгайма
- Лауреати премії Кіото в галузі мистецтв і філософії
- Композитори XX століття
- Композитори США
- Лауреати премії «Маестро джазу»
- Лауреати премії Кіото
- Піаністи США
- Музиканти Candid Records